Taxon Astrantia major

Název taxonu

Astrantia major

Vědecký název taxonu

Astrantia major

Jména autorů, kteří taxon popsali

Linné (1753)

Český název

jarmanka větší

Synonyma (zahradnicky používaný název)

Astrantia involucrata DallaTorre & Sarnth., Astrantia carinthiaca Hoppe

Autor

Jiří Uher (ji_uher@unknown.cz)

Kategorie

Odrůda

Vnitrodruhové jednotky

subsp. involucrata Koch

Nadřazená kategorie

Astrantia

Biogeografické regiony

Biogeografické regiony

Holarktická květenná říše, Cirkumboreální oblast a Atlanticko-eurosibiřská oblast

Biogeografické regiony - poznámka

v lesnatém podhůří středoevropských a východoevropských hor

Zařazení

Fytocenologický původ

ptenofylofyt, orgadofyt, telmatofyt - světlé listnaté lesy a křoviny, mokré podhorské louky, jen zřídka nad 1000 m n.m.

Pěstitelská skupina

Trvalka zatahující

Životní forma

Hemikryptofyt

Zařazení podle původu, nároků na pěstování a použití

Diza - divoce rostoucí trvalka záhonového charakteru

Popisné a identifikační znaky

Habitus

trsnatě vzpřímená trvalka obvykle do 0.6 m vysoká, kompaktní olistění, vzdušná květenství

Kořen

početné svazčité kořeny z krátkých silných podzemních oddenků

Výhony

přímé a tenké, často nevětvené, někdy až metr vysoké, sporadicky olistěné, mělce rýhované, lysé

Listy

přízemní dlouze řapíkaté, hluboce 3-5 (7) dílné a přes 0.1 m široké, lodyžní zpravidla třídílné, s úkrojky ostře a štětinkatě zubatými až téměř laločnatými

Květenství

složené okolíky s okolíčky podpíranými pohlednými zelenobílými až purpurově probarvenými, kožovitými (!) listeny zdéli květních stopek (subsp. major) anebo výrazně delšími (subsp. involucrata)

Květy

drobné, různoobalné, oboupohlavné nebo samčí, volnoplátečné, pětičetné, zelenavé, s dlouhými čnělkami

Opylovací poměry

Samosprašná

Plody

elipčité dvounažky bez karpoforu, rozpadavé ve světle hnědá, hrotnatými výrůstky pokrytá merikarpia bez okrasné hodnoty

Semena

vysévají se skarifikovaná merikarpia

Možnost záměny taxonu (+ rozlišující rozhodný znak)

zaměnitelná s alpskými A. carniolica Schultz nebo A. bavarica Wulf. (obě útlé s přízemními listy rovněž pětidílnými), A. minor L. (neméně útlá s listy až devítidílnými), případně s kavkazskou A. maxima Pall. (robustní s přízemními listy třídílnými), všechny s blanitými listeny

Dlouhověkost

dlouhověká

Doba rašení

Na jaře rašící (IV)

Doba kvetení

Začátek doby kvetení

Červen

Konec doby kvetení

Srpen

Doba kvetení - poznámka

v nížinách za dostatku vody často již ku konci května

Nároky na stanoviště

Faktor světla - slunce

✓

Faktor světla - polostín

✓

Faktor světla - stín

✓

Faktor světla - poznámka

přizpůsobivý taxon, na slunci jen za dostatku vody

Faktor vody

mezofyt až hygrofyt

Faktor půdy

bohatá živinami, neutrální nebo slabě kyselá (pH 6.0 - 7.0) s vyšším podílem organické složky

Užitné vlastnosti

Období hlavního estetického projevu

celoročně včetně doby kvetení

Použití - pro trvalky

PD - Porost dřevin, OPD - Okraj porostu dřevin, VPp - Volné plochy přírodě blízkého charakteru, VPz - Volné plochy záhonového charakteru, Z - Záhon a OV - Okraj vody

Použití - pro trvalky - poznámka

GR 2 abs GR 2 hs Fr 3 abs (polostinná /stinná stanoviště, vlhké půdy)

Choroby a škůdci

askomycety (Asterina, Mollisia, Leptosphaeria, Colletotrichum) a rzi rodu Puccinia; ze škůdců háďátka (Meloidogyne, Pratylenchus, Aphelenchoides), mandelinky (Oomorphus), krásněnky (Agonopterix).

Doporučený spon pro výsadbu

v parkových výsadbách 5-9 rostlin na m2 (pro rychlejší zapojení až 10 rostlin na m2); také kultury k řezu 6 rostlin na m

Množení

Množení

Předpěstování sadby, Dělení trsů a „in vitro“ (mikropropagace)

Množení - poznámka

výsev skarifikovaného a stratifikovaného (2°C po šest týdnů) osiva (cca 8 g pro tisíc rostlin); dělení trsů časně zjara s výsadbou na záhony

Mezihrnky

8 cm hrnky / sadbovače cca osm týdnů po výsevu

Konečné hrnky

kontejnery 10-12 cm

Retardace

ne

Květní tvorba

exaktní data dosud chybí; nutná je vernalizace (šest týdnů 4°C-6°C)

Doba kultivace

dopěstované rostliny kvetou druhým rokem po výsadbě

Odrůdy

na dvacet odrůd lišících se vybarvením podkvětních listenů (zelenobílé ´Sue Barness´, ´Snowstar´, růžové ´Claret´, ´Rosa-Lee´, vínově červené ´Hadspen Blood´, ´Lars´, ´Margery Fish´, ´Moulin Rouge´, ´Elmblut´, ´Roma´, ´Primadonna´; také pestrolisté (´Sunningdale Var.´), vedle toho hybridy s A. maxima (´Berendienstamm´). Nejprodávanější odrůdy k řezu ´Roma´, ´Snowstar´, ´Rosea´, ´Claret´, ´Abbey Road´ a ´Rosita´ (VBN 2005); trvanlivost řezaných stonků ve vodě cca 6-8 dní, po ošetření kvarterními solemi nejvýše 8-10 dní, příliš časně řezaná květenství vadnou

Celky sbírek

Celky sbírek v areálu ZF

Labyrint zahrad / Unspecified (stinná zahrada)

Celky sbírek - poznámka

Labyrint, stinná zahrada: ´Roma´, ´Shaggy´

Ostatní

Výsev/výsadba na stanoviště - podrobnějsí popis

´Roma´, ´Shaggy´ - VI/2023

Dodavatel

´Roma´, ´Shaggy´ - Trvalky Semanín

VBN statistiky

1990: 88. pozice mezi řezanými květinami, 2 476 000 prod. kvetoucích stonků s obratem 0.51 mil.Hfl; 2000: 128. pozice, ale 4 318 000 stonků (z toho zhruba polovina ´Roma´) s obratem 0.86 mil.eur

Odkazy

Yelin Aeschlimann Stephan: Astrantia. Neue Sterne fur das Staudenbeet. In: Garten Praxis, 2016, 42, 5, s. 9 - 14.

Grafické přílohy